חדר האימה!!! (לא לבעלי לב חלש)
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=61935&path=pic/)
הייי!!!! הגעתם לחדר האימה!!! אם יש לכם אומץ- כנסו גם לעיר האימה!!
כנסו: http://planet.nana.co.il/or102004/עיר%20הפחד.htm
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=45725&path=pic/)
בכניסה לקישור הזה תראו מתי יומכם האחרון......
http://www.deathclock.com/
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=62807&path=pic/)
דוליז מפחידות להלבשה...
http://www.dollzmania.us/gothmaker.htm
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=60683&path=pic/)
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=60112&path=pic/)
|
|
קצת על יום שישי ה-13...
בין האמונות הטפלות הנפוצות ביותר בעולם בולטות שתיים בעלות שמות יווניים ארוכים ומוזרים: "טריסקאידקאפוביה"-הפחד מפני הסיפרה 13 ו..-"פריגאפוביה"-פחד מפני יום שישי.
האמנות אומרות:
1. אם 13 איש יושבים ביחד ליסעוד-כולם ימותו תוך שנה.
2. אם שמו של אדם מורכב מ13 אותיות, הוא יזכה במזל שטני
3. לעולם אין להחליף מצעים ביום שישי-הדבר יביא לאדם חלומות רעים
4. אין להתחיל בטיולים, בהפלגות או לעבור דירה ביום שישי -הדבר יביא מזל רע
5. אם מקצצים ציפורניים ביום שישי-יבוא צער
6. ילד, שנולד ביום שישי גורלו נחרץ להיות חסר מזל
7. לחזר או להתחתן ביום שישי, הינה מעשה טפשי
8. בהרבה ערים אין רחוב או שדרה שמיספרה 13
9. בית מספר 13 נחשב לחסר מזל
10. בהרבה בתים או בתי מלון הקומה ה13 כלל אינה מפריעה
אפשר לומר, שהמוניטין הרע שיצא ליום שישי מקורועוד משחק ההיסטוריה,מימי גן עדן, ניראה שחווה פיתתה את אדם לאכול מפרי האסור ביום שישי. אדם נגס בתפוח והשאר ידוע... הגליה מגן עדן! המסורת ממשיכה ומספרת, שהמבול החל ביום שישי סיפור מיגדל בבל היה ביום שישי וביום שישי אף נהרס בית המקדש הראשון. הסיפרה 13 הייתה ספרה מבשרת רעות אף במיתולוגיה הפגנית הנורדית האגדה מספרת, ש"לוקי" אחד מהאלים המרושעים ביותר, הגיע בלי הזמנה למסיבה שנערכה לכבודם של 12 אלים, באולם "וואלחאלה", אולם השמחות של האלים במריבה שפרצה במקום הוא גרם למותו של "בלדור" אל האור, השימחה והפיוס. ההינדואים, והויקינגים האמינו, שאין לאגד 13 איש "בסעודה האחרונה" של ישו, הסעודה שלאחריה צלבו אל ישו. למותר לציין-את ישו צלבו ביום שישי..!
למרות הפחד הפרימיטיבי הקדמון מהסיפה 13, הרי תרבויות עתיקות אחרות לא היו מאוימות על ידי ספרה זו. הסינים התייחסו לסיפרה 13, כספרה ברת מזל. היסטוריונים מספרים, שהמיצרים הקדמונים בתקופת הפרעונים התייחסו לחיים, כאל מסע חיפוש לקידום רוחני, אשר הגיע בהתפתחותו ל12-רמות בחיים האלה ואילו הרמה ה-13 היתה מעבר לחיים והיא נחשבה לחיים הנצחיים. אי לכך, הסיפרה 13 סימלה אצלם אמנם מוות, אולם לא במונחים של ריקבון ועפר, אלא כטרנספורמציה מפוארת ורצויה. הסמליות של הסיפרה 13 המשיכה לשרוד בתרבויות אחרות, אך במקום לכבד את המוות החל הפחד ממנו קלף מספר 13 בקלפי הטארות מסמל את קלף ה"מוות"(דמות של שלד עם חרמש), אך נשאר במשמעות האמיתית והחיובית שלו-טרנספורמציה.
הרומאים שייכו את הספרה 13 למוות. הם האמינו, שהספרה 12, המהווה את המספר חודשי השנה והספרה המתארת את 12 שעות היום, אלה מציעים מחזור טבעי של החיים. מה שמעבר לזה, כלומר, הספרה 13 מסמלת כבר את המעבר למגבלות האנושיות. אי לכך, הספרה 13-לא נחשבה כספרה, אלא כמושגלא ברור, שמשמעו, משהו שהוא מעבר ל-12-מעבר להבנה. למוח האנושי כל דבר לא ידוע מעביר מיד תחושה של סכנה. הספרה 13 לא הייתה באמת ספרה חסרת מזל, אלא ספרה גורלית-ספרה מלאה בחוסר וודאות ובאפשרויות, שאין לעלות על הדעת ואי לכך, ספרה, שיש להימנע ממנה על ידי כל בן אנוש השומר את נפשו. בהמשך במאה ה18-אמונה זה אף התחזקה.אוניית קרב של צי הוד מלכותה בשם "פריידי"(יום שישי), שבנייתה החלה היום שישי, יצאה להפלגת הבכורה שלה ביום שישי ה13 לחודש- היא לא נראתה יותר! מאז אוניות אינן מפליגות יותר בימי שישי. באנגליה עד 1900 היו 13 מדרגות העולות לגרדום וההוצאות להורג נערכו, בדרך כלל, בימי שישי.
אצל העמים הגרמנים, שלפני הספירה, יום שישי נחשב כיום בר מזל בעיקר כדי להתחתן בו, בגלל הקשר שלו עם אהבה ופוריות. יום שישי משויך לספרה "שש" והוא נחשב ליומה של "וונוס" אלת היופי והאהבה ומעבר לזה, הרי ביום השישי ברא הקדוש ברוך הוא את האדם-שיא היצירה האלוהית והסמל ליופי ולאהבה. ביהדות, יום שישי נחשב ליום מבורך,ככתוב: "וירא אלוהים את כל אשר עשה והנה טוב מאד ויהי ערב בוקר יום שישי". הספרה 13 אף היא נחשבת למבורכת: בגיל 13 נערים ניכנסים למצוות בטקס בר מיצווה. 13 חודשים קיימים בלוח השנה העברי. בגימטרייה סך הכל האותיות העבריות של המילה "אהבה". הנן 13. ואומרים שמי שנפטר ביום שישי היה איש צדיק.
ביפן הספרה 13 אינה מוזיקה, אולם בתרבות זו הספרה ארבע נושאת אתה את משמעות המוות. בל נשכח, שבפעולה חשבונית של חיבור הספרות3+1(המרכיבות את ה-13) אנו נקבל את התוצאה 4, כך שבהחלט יש זיקה בין האמונות הללו. לינדה גודמן בספרה "סימני כוכבים", המדריך האסטרולוגי המעשי לסודות המספרים, הצבעים וחיי הנצח, כותבת, שהמספר 13 אינו מספר חסר מזל, כפי שסבורים רבים. הקדמונים טענו ש"המבין כיצד להשתמש במיספר 13 יקבל כוח ושליטה" 13 הוא מספר של התקוממות, הוא קשור לכוח, אשר אם משתמשים בו למטרות אנוכיות, יביא על עצמו הרס. היא מזהירה מפני שינוי לא ידוע ובלתי צפוי, אך אם ההתאמה לשינוי נעשה בהדרגה, הדבר יביא עוצמה למספר 13 ויפחית את הפוטנציל השלילי. כיום, הניסיון מלמד, שבימי שישי יש ירידה משמעותית ביותר בפעילות הכלכלית. אנשי עסקים דוחים חתימת עסקות, הפעילות בבורסה יורדת למינימום ואנשים רבים מבקשים חופשה מעבודתם מחשש לתאונות.
ואיך מתגוננים מפני המזל הרע של יום שישי ה13- בחודש? ובכן.... טוב לשרוק, כאשר עוברים ליד בית קברות, אין להרים סיכות ביטחון, או לבחוש את הקפה בסכין או מזלג
ראו הוזהרתם..!!!! | |
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=55813&path=pic/)
הנא סיפור אימה מפחיד בטירוף!!!!!!!!!!
ככה זה התחיל כשהייתי גרה בבית ענק ומיסתורי באמצע שום מקום במקסיקו, ביום שישי ה13 1997 אימי סיד נירצחה, ונישארנו אני קייט אחי בילי ואחי החורג גיל ואבינו החורג אבא של גיל סם.לי ולאחי בילי היה חשד שסם ובנו גיל רצחו את אמא שלנו כי היא לא אהבה את סם. באותו יום שישי ה13 שנרצחה אמא, החלום שהיה לנו לחיות איתה כל החיים הפך לסיוט הכי גרוע לחיות כל החיים עם סם וגיל. באותו לילה שנרצחה אמא התחילו לקראות דברים נורא מוזרים. וסם וגיל התחילו ללכת יום יום בחצות לבית הקברות. אני ובילי היינו סקרנים מאוד ועקבנו אחריהם. בחצות כאשר עלה הירח סם וגיל יצאו מהבית לעבר בית הקברות. בית הקברות לא היה כל כך קרוב לבית שלנו. אחרי חמש דקות שהם יצאו מבית הקברות יצאנו אני ובילי עקבנו אחריהם כשהגענו לבית הקברות השער היה סגור במנעול וראינו דרך השער שביל של טיפות דם ועקבות של חתול נעלצנו לטפס על השער, כשניכנסנו לבית הקברות החלטנו לעקוב אחרי שביל טיפות הדם והעקבות. עברנו ליד מלאה קברים והיה נורא אפל וחשוך ופיתאום ראינו אור רצנו ישר לכיוון האור וגילנו שזה היה סוף השביל אבל כשהגענו ביכלל לא היה שם אור. השביל מוביל לקבר אבל לא ידענו של מי הוא התחלנו לחפש את השם של מי שקבור שם אבל לא מצאנו חיפשנו תאריכים והכל אבל לא היה שם כלום מלבד מצבה וארון קבורה. פיתאום ניזכרנו שהיום התאריך שאמא נירצחה היום יום שישי ה13.ופיתאום הופיעה הרוח של אמא היא יצאה מהקבר ונעלמה אז פתחנו את ארון הקבורה כי חשבנו שאמא שלנו קבורה שם אבל כניראה חשבנו לא נכון בתוך הקבר היתה שקית שחורה קטנה פתחנו אותה ובתוך השקית השחורה מצאנו חתולה מתה בצבע שחור פחם ועיניה היו מלאות דם ובפיה היה מיכתב עם כיתמי דם, אחי בילי בעדינות הוציא את המיכתב מהפה של החתולה ובו היה כתוב:" היום יום שישי ה13 עכשיו חצות ואתם יודעים שהיה אסור לכם ליכנס שטח הזה עכשיו הקללה תעבור עליכם אתה תמותו ביום שישי ה13 הבא", פיתאום ניזכרנו שקיימת קללה כל מי שניכנס או לפחות יעבור ליד בית הקברות ביום שישי ה13 בלילה בחצות כאשר יעלה הירח עד לעמצא השמים הוא יקולל וימות ביום שישי ה13 הבא על ידי הרוצחים מיסתוריים שחיים הרבה מאוד זמן ורוצחים מלא אנשים כל יום שישי ה13. מהר ברחנו מבית הקברות כשהגענו הבית מצאנו את אותה חתולה שוכבת בכניסה פחדנו נורא ומהר נינכנסנו לבית, נכנסנו נורא בזיהרות שאף אחד לא ישם לב שחזרנו מאוחר, פיתאום שמענו רעש יסתובבנו וראינו את גיל וסם עומדים אחרינו ניבהלנו לא הבנו איך הם פיתאום נעמדו מאחורינו, סם צעקה עלינו שנעוף למיטה רצנו מהר ליתקלח ואז נינכסנו למיטה כיאלו אנחנו יושנים סם וגיל ניכנסו ליבדוק שאנחנו יושנים כשהם ראו אותנו "יושנים" הם ירדו לשבת לדבר בסלון, אחרי חמש דקות יצאנו ויקשבנו להם, ושמענו את גיל אומר לאבא שלו שהוא לא סבל את אמא שלנו וגם ששמענו שהוא הודה לסם על זה שלקח את אמא שלנו לבית הקברות בחצות ועוד ביום שישי ה13 ורצח אותה.כששמנו את זה החלטנו לנקום בהם על המוות הזה אבל לא ידענו בידיוק איך, עברה שנה ועוד לא נקמנו במשך כל השנה הזאת הם לא יצאו מהבית, בוקר יום שישי ה13 סם וגיל אמרו לנו שהם נוסעים לבקר מישפחה, באותו יום אני ואחי עשינו מסיבת פיג'מות ואני הזמנתי את חברותי סידני גייל מרי ואסי ואח הזמין את חבריו קרם פיטר בובי ודיוויד, רקדנו ראינו סרטים מפחידים היה ממש סבבה דיוויד בא להגיד לי משהו ופיתאום נישמע רעש מקומה למלה ואז צילצול הטלפון וקול מוזר ומפחיד ענה ואמר:"היום הוא יום שישי ה13 היום אתם תמותו".ניבלנו ואז ניזכנו ביום שישי ה13 שנה שעברה שעברנו בבית הקברות ואז ניזכרנו במיכתב נורא פחדנו ואז רצנו למרתף ואז ראינו את אותה חתולה מתה ליפני שנה והיה מיכתב בפיה ובו היה רשום :" אני בבית אתם תמותו בקרוב" ניכנסנו כולם וסגרנו על עצמנו ואז קאם אמר:" אני לא היה בבית הקברות ביום שישי ה13 שנה שעברה אז לא יהרגו אותי" אז הוא יצא ואז גייל חברה שלו קמה ואמרה:" אני באה איתך גם אני לא הייתי בבית קברות בשישי ה13 שנה שעברה" אז הם יצאו מהמרתף והלכו ליבדוק מה קרה ופיתאום ילד עם גלימה שחורה יצא ורצח את קאם ואז גייל התחילה לצעוק אז הוא רצח גם אותה, ששמענו את הצעקה התחלנו לפחד כי זה לא הגיוני שהם ימותו כי עלהם אין קללה. אז אסי ופיטר אמרו:" אנחנו יוצאים ליראות מה קרה ואם תישמעו משהו או תשימו לב שאנחנו לא חוזרים תיצאו לחפש אותנו, הם מצאו את גייל בוכה וקאם אם סכין בלב הם יתחילו ליבכות והרוצח שוב הופיע וכרת לגייל את הראש את פיטר ואסי יתחילו ליבכות פיטר ירה ברוצח אבל זה לא הזיז לו ואז הרוצח רצח גם את פיטר עם סכין חדה ואז הוא חתח לאסי את הגוף והיא גם מתה, נישארנו אני אחי בילי סידני מרי בובי ודיוויד כשראינו שהם לא חוזרים יצאנו כולם לחפש אותם ופיתאום נישמע צעקה ומרי נעלמה לנו התחלנו לשתי קבוצות אני דיוויד וסידני ואחי הלך עם בובי התחלנו לחפש אותם בכל הבית הגדול ופיתאום ראינו את הרוצח התחלנו ליברוח אבל הוא תפס את סידני בשערות ומשך אותה עליו ורצח אותה עם גרזן חד. אני ודיוויד רצנו לספר לבובי ולאחי אבל זה כבר היה מאוחר כי שמצאנו אותם הבנו שהרוצח הקדים אותנו ורצח בדם קר גם את בובי. זה התחיל להיות מוזר כי זה לא הגיוני הם לא עברו בבית קברות ביום שישי ה13 בחצות.בילי אני ודיוויד ירדנו למטה לכיוון הדלת והרוצח נעמד לפנינו רצנו מהר לכיוון המדרגות לעלות לקומה השנייה אבל פיתאום הופיע עוד רוצח יותר גדול הוא תפס את בילי אחי ואמר:"זהו יומכם האחרון היום כולכם תמותו" ואז הוא שיסף לבילי את הגרון. התחלתי ליבכות וליצעוק אבל דיוויד לקח אותי משם שלא ירצחו גם אותי ומהר ברחנו מהבית אבל הם הצליחו לימצוא אותנו דיוויד לקח אותי ליער הרוצחים רדפו אחרינו הם ניכנסו ליער ומצאו אותנו פיתאום בא מאחוריהם דב גדול ומפחיד הם ניבהלו ובלי ששמו לב דיוויד הרג אחד מהם אבל השני הצליח ליברוח כשהורדנו לא את הגלימה גילינו שזה היה סם אבי החורג ושבעצם הוא היה איתנו כל הזמן וביכלל לא נסע לבקר מישפחה אבל מה שהיה הכי מוזר שהוא היה לבד והרוצח השני נעלם היינו נורא סקרנים לדעת מי זה העוזר שלו ואן נעלם גיל... פיתאום דיוויד תפס אותי ואמר לי:" קייט יש לי משהו להגיד לך.." אני שאלתי מה ואז הוא אומר:" קייט אני אוהב אותך אני רוצה שניהיה חברים ונישמור זה על זה את מסכימה ?" אז חיבקתי את דיוויד ואמריתי לו שאני גם אוהבת אותו ושאני מסכימה שנהיה חברים ואז ברחנו משם
אחרי 7 שנים בערך.....
כשדיוויד ואני עברנו לגור בניו-יורק עברנו לגור בבית ענק בדיוק כמו הבית שהיה לנו במקסיקו אחרי 20 ימים שגרנו בבית התחילו שוב ליקרות דברים מוזרים ופיתאום ראינו את הרוצח שברח והוא נעמד מולנו ואמר:"שלום לך קייט" ואז הוא יתחיל לרדוף אחרי ואחרי דיוויד דיוויד ברח לקומה למלה ואני ברחתי למרטף ופיתאום שמעתי צעקה זה היה נורא מפחיד זה היה ניראה כיאלו חזרתי בזמן. רצתי מהר ליראות מה קרה לדיוויד ואז ראיתי שהוא שיסף לדיוויד את הגרון כשהגעתי עליו ניראה כאלו אין בו חיים והחלטתי לינקום ואז רצתי למיטבח אז הוא רץ אחרי ואז ראה שאני לוקחת סכין אז הוא הבין שאני נוקמת והפעם באמת. רצתי אחריו ופיתאום הוא נעלם נורא פחדתי שיצא לי בהפתעה וירצח גם אותי אבל הייתי יותר חכמה התחבאתי מתחת למדרגות ואז הוא ירד למטה ואז באתי לו בשקט והרגתי אותו בסכין ואז הוא מת אבל כדי להיות יותר בטוחה שהוא מת דקרתי אותי בלב וכשהורדתי לו את הגלימה וראיתי שזה היה גיל. ולגיל היה מיכתב ובו היה כתוב:" קייט אני אוהב אותך אבל תמיד ידעתי שלא תהיה שלי אז אם לא תהיה שלי אז גם לא של אף אחד אוהב אותך גיל" נורא פחדתי הייתי לבדי בעולם כל מי שהיה חשוב לי מת וכל מה שנישאר לי זה רק זיכרונות ותמונות מאחי וחבריו. פיתאום שמעתי את הקול של דיוויד קורא לי:" קייט קייט עזרי לי" רצתי ישר עליו וראיתי שזה היה רק כמה שריטות חדות ולא נזק חמור נורא פחדתי חיבקתי את דיוויד ונישבעתי שלא העזוב אותו לעולם ואז באה המישטרה ולקחו את גיל כדי ליקבור אותו ואני ודיוויד נישארנו לבד בבית אחרי כמה חודשים אני ודיוויד יתחתנו והכל היה בסדר וככה כל הזמן עלו לי זיכרונות מאחי ומחברי
סוף..!!!
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=53314&path=pic/)
האפיפיור החדש...
http://www.liquidgeneration.com/content/a55hat.aspx?cid=1389
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=48291&path=pic/)
עוד סיפור מפחיד....
זו הייתה בשעה מאוד מאוחרת ככה ב 3 וחצי בלילה כשכל השכונה ישנה ונימנמה לה בנחת אני עוד הייתי ערה וחיכיתי שיונתן יבוא אולי
רק חלמתי על יונתן אבל הוא אמר לי שהוא יגיע אליי הוא אמר לי
שהוא טוב מאוד אבל אני לא ידעתי עוד כלום!!
הגיעה השעה 3 וחצי ופתאום חלוני נפתח....
ומי היה שם................
בררררררררררררררררררררררררררררררררררררר
רררררררררררררררררררררררררררררררררררררררררר
רררררררררררררררררררררררררררררררררררררררררררר
ררררררררררררררוווווווווווווווווווווווווווווווווחחחחחחחחחחחחח
אימאלה צרחתי מיד לפתה את פי יד בגודל של ספר כיס קטן נשכתי נשיכה קטנה ומיד הרגשתי משהו קר חולף בדמי ניסיתי לברוח
אבל כלום אצלי לא תיפקד טוב וראיתי שפתאום אין לי גוף יש לי כמו
גליל ניר מוקף בריר דביק וסמיך!!
הרמתי את ראשי וראיתי מישהו דומה לי הוא אמר לי שהוא יונתן
אבל אמרתי לו לא ייתכן אתה רק חלום מה אתה תעשה לי עכשיו??
הוא לא ענה רק הוציא משהו דומה לרובה עם קפיץ בצד...
ואמר שזה לא יכאב...
אמרתי לו מה לא יכאב?? והוא אמר לי זה תקע לי את הקפיץ בצוואר
והתחיל ללחוץ על ההגה והתחיל לשיר הללויה תהפוך אותי נעשה החלפות היא יפה ונוצצת ועכשיו היא מתפוצצת!!!!!!
לאאאאאאאאאאאאאאאאאאאאאאאאאאאא פתאום הרגשתי שעוד ריר זולג עליי במורד עיניי, ראיתי אדום!!!!!
הסתובבתי לאחור וראיתי אותי איך שהייתי לפני שיונתן הפך אותי
לדבר הדוחה הזה שאלתי אותו למה והוא אמר לי שהוא יחזור
לחלומות שלי ועל כל מה שאני יחלום הוא ילך לזה ויעשה לו את זה..
הרגשתי שאם אני לא יאפשר לו לקרות אני יהיה כמו גיבורה יענו יציל
את העולם פתאום נדלק בעיני זיק מטורף
לקחתי סכין ותקעתי לו בבטן פעם פעמיים שלוש ארבע... שבעים וחמש........ תשעים.... אלף פעם!!! הרבה דם היה לא יכולתי עוד
להסתכל עליו לאאאאא אני לא יכולה יותר באמת דיי זה מגעיל ראיתי אותו פתאום קם הוא נגע בי לא יכולתי לשאת יותר את הגועל הוא מרח עליי דם המון דםםםםםםםםםם
קדימהההההההההההההההההה קומייייייי את מאחרת!!!!!
בום..! התעוררתי ראיתי את אמא שלי אומרת לי שאני מאחרת
לבצפר אמרתי לה אמא קרה לי חלום נורא חלמתי שמישהו בשם יונתן.... וסיפרתי לה את הכל היא צחקה וצחקה ופתאום הבנתי שזהו לא הצחוק שלה לה היה כזה צחוק רך חי חי חי חי חי ולמה שצחק
אם זו הייתה אימי היא כזה קול אה אה אה אה אה אה
נבהלתי מאוד התכסתי מתחת לסמיכה הרגשתי את הסמיכה מורמת ראיתי את הצל!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!
פתאום הבוקר הגיע, הלילה נגמר, והצל נעלם...
זהו לא היה חלום, ידעתי, ומאז אני מפחדת לישון לבד...
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=46895&path=pic/)
מהו המוות??
.מהו המוות בעצם? הבה נתחיל עם מה שידוע לנו ונתקדם משם, ברמה הפיסית הלב מספיק לפעום הנשימה נפסקת פעילותו החשמלית של המוח נפסקת והגוף מתקרר, הדם מפסיק לזרום בגוף ולהעביר חמצן לתאים, וכל זה גורם לתהליך של ריקבון, עם הזמן היסודות שמהם בנוי הגוף חוזרים אל מחזור .הטבע – הרוחות, הגלים, התנועה האיטית במעבה האדמה ?זהו גורלו של הגוף הפיסי אבל מה באשר לנו? למחשבותינו ורגשותינו לזיכרונותינו ושאיפותינו מה באשר לאותו חלק בנו שהנו ייחודי ביקום כולו? החלק שבתוכי שחש גאווה ובאותה עת תחושת אובדן, כשראיתי את בני צועד בפעם הראשונה לבית הספר? החלק שאהב מערות וסוסים סרטי מדע בדיוני ופיצה? אני יודע מה יקרה לחלק שהוא גופי אבל לאן יעלם החלק האוהב, השובב והעיקש, המפוחד ?האמיץ והקסום – אם לא לגן עדן או לגיהינום הבה נבחן את החלופות, בעת שהגוף מפסיק לתפקד עולה הנשמה מעלה ומתבוננת בגוף כשהיא מרחפת סמוך לתקרה, היא יכולה לראות אור כסוף, שנמשך כחבל ממנה אל הגוף והיא יודעת באורח אינסטינקטיבי שהגיעה העת לנתק את החבל הזה בפעם הראשונה מאז השתכנה בגוף, מתחתיכם אתם יכולים לראות את ,בני משפחתכם האבלים, וגל של אהבה ושל נוסטלגיה אל גופכם ואל החיים שזה עתה עזבתם חולף בכם .מעורב בתחושה חזקה של שחרור והקלה התמונה מתחתיכם נמוגה דמות נעה לעברכם – פנים מוכות, קול אהוב של אדם קרוב שנפטר לפני זמן רב .הדמות מתקדמת אליכם במעין מנהרה, בקצה המנהרה יש אור בהיר ואתם נמשכים אליו .תאור המוות הוא תיאור של מאות אנשים שהתנסו ב"כמעט מוות" בבתי חולים או בשעת תאונה אנשים אלו מתו למשך מספר שניות או דקות, אך שבו לחיים ואפשרו לנו להציץ אל המתרחש בעולם .שמעבר אך מה קורה לנשמה כשהיא מגיעה אל המקום של האור הבהיר או מעבר לו? יש מעט מאד דיווחים על כך, אנשים אחדים בחברה המערבית סיפרו על כך שראו את גן העדן או הגיהינום, את המלאכים ?או דמות שמימית אחרת, האם הדיווחים הללו מושפעים מאמונתם הדתית של אותם אנשים מה שרייבר כתב: "כל דת, מהדת המצרית הקדומה ועד הנצרות דיברה על דרכה של הנשמה אחרי ,המוות על כך שיהיה עליה לתת את הדין על מעשיה ולמצוא את מקומה במציאות שאינה אלא אנרגיה "?המחשבות עשויות להיות דברים... הייתכן שעלינו ליצור מציאות משלנו אחרי המוות יש מאחורינו שורה ארוכה של גלגולים, בכל אחד מהם עשינו בחירות ולמדנו מהן, בחירות שפוגעות בנו -ובאחרים יוצרות חוסר איזון ושיבושים – קארמה שלילית, בחירות מרפאות ובונות מחזירות את האיזון קארמה חיובית, בכל גלגול אנו לומדים שיעורים חדשים או חוזרים על השיעורים הישנים עד שאנו .עושים את הדברים בצורה הנכונה חלק גדול ממי שהננו הוא תוצאה של גלגולים קדומים, האמונה בגלגול הנשמות מסבירה מדוע אנו חשים משיכה לדברים מסוימים וסובלים מפוביות, שאין להם כל קשר לדברים שאירעו בילדותנו, ההיזכרות בגלגולים קדומים או שחזורם יכולים לעזור לנו להבין את עצמנו, אנו יודעים מה מקורם של הרגל, גישה פחד או אובססיה כשאנו מבינים מהו החוט המקשר או הדפוס החוזר בסדרה של גלגולים, אנו יכולים להגיע .בקלות רבה יותר לריפוי ולצמיחה
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=35054&path=pic/)
והנא כמה סיפורים אמיתיים:
סיפור מוזר על שדים
הסיפור הזה יתרחש לפני 20 שנה בצעירותי גרתי לבד בירושלים ועבדתי .למחייתי בבר כברמנית יום בהיר אחד התעוררתי לקול הטלפון ועל הקו הייתה אימי פטפטנו לנו ובזמן שאני מדברת עם אימי אני מסתכלת על כף רגלי ואני רואה שכל כף הרגל שלי צבועה בחינה אדומה מיותר לציין שניסיתי לשפשף את זה חשבתי שזה לכלוך ואני אומרת לאמא שלי אמא יש לי ברגל לכלוך שדומה לחינה אז אמא שלי אמרה לי יתכן שנעלת נעליים חדשות אמרתי לה לא סגרתי את הטלפון וניגשתי לאמבטיה לנסות להוריד את זה עם מים וסבון אבל כמו שאתה יודע חינה לא יורדת עם מים זה היה לי מאד מוזר אבל במשך הימים שכחתי את זה אחרי בערך חודש ימים גיליתי שגם כף רגלי השניה ניצבעה בחינה ושתבין אחרי המקרה הראשון הייתי בודקת את רגליי כל יום או יומיים כל כך ניבהלתי ניגשתי לרופא .וסיפרתי לא על התופעה המשונה והוא הסכים איתי שזה ניראה במאה אחוז חינה התקשרתי שוב להוריי ואבי עליו השלום ענה לי וסיפרתי לו והוא כעס שלא סיפרתי לא מההתחלה ושאלתי למה הוא ענה לי שזה מסוכן .שאיזה שד רוצה אותי או חושק בי לכן השד עשה לי את זה האמת לא כל כך האמנתי לא אבל היום אני אומרת אולי זה נכון אני נשואה היום בפעם השניה ויש לי בעל מקסים אבל כל הזמן אני מרגישה שאני מיתגעגעת למשהו שכאילו אבד לי מן הרגשה מוזרה וזה מאד מפריע לי התחושת געגוע הזו למשהו שאני לא יודעת מהו אשמח אם תפרסם את סיפורי תודה מראש
|
שדים רוחות??? אין לי הסבר
היי אני אורית בת 25 תמיד התענינתי בעולם המסטיקה לאחרונה יותר בעולם הרוח .אני רוצה לספר על דבר מוזר שהתרחש לפני כשנה לערך כשגרתי לבד בדירה שכורה בת"א מישהו קנה לי מתנה ספר על אמונה ותורתו של בודהא ואני התענינתי והתחלתי לקרוא יומיים לאחר שהתחלתי לקרוא ספר זה בלילה כשעליתי למיטתי וספר זה בסמוך אליי שמעתי רעשים בחדרי של ניילונים זזים ורוח נושבת בחדר לציין כי שמעתי קול של רוח באוזני .והרגשתי כאילו עוד מישהו נוכח בחדר ואני לא לבד. הדלקתי מהר את האור והרחש עבר הסתכלתי סביבי וראיתי שהשקיות עומדות ולא זזות שוב כיביתי את האור ושוב הרחש חזר ומשהו כאילו מתעסק ומזיז את השקיות שוב הדלקתי את האור ושוב הכל החריש .גם כשהאור היה דולק לא הצלחתי להרדם היה רחש מוזר בחדר כאילו יש נוכחות נוספת בחדר התקשרתי לחבר ותיק שעוסק בתקשורים וספרתי לו שאני לא מסוגלת להרדם ועל מה שעובר עלי ידידי אמר לי לדבר אל עצמי ולומר לרוח ללכת כי אנני מעוניינת בנוכחותה אמרתי לידידי שאני לא מאמינה לדברים אלו ושאני לא מסוגלת לדבר לעצמי בסופו של דבר עשיתי מה שאמר לי ועם אור דולק ניסיתי להרדם כעבור חצי שעה התעוררתי בבהלה כי רוח ורחש חזק העירו אותי ואני צעקתי לעצמי " די אני לא פוחדת" בבוקר התעוררתי וכאילו כלום לציין כי בלילה לאחר שיחת הטלפון עם ידידי השלכתי את הספר שהיה מונח במיטתי .ולמחרת בבוקר זרקתי אותו לפח יום למחרת היתי בפחד גדול והיתי רוב היום מבועתת ממיקרה זה תופעה זו לא חזרה על עצמה יותר ?!אשמח לקבל את תשובתך למיקרה זה והאם יש קשר בין הספר או שסתם זה היה הזוי .בתודה רבה אורית כהן
|
סיפור מפחיד
בשלהי שנות ה- 90 עברנו לבית חדש ליד חורשה בת"א הורי ספרו לי כי בעלי הבית הקודמים אמרו שלאחר שעת חצות קורים דברים מוזרים לכן הם מבקשים לא לצאת לאחר שעת חצות כי הם אינם יודעים מה יקרה לנו לאחר סיפור זה הורי ביקשו ממני לא לצאת לאחר חצות באותו היום הורי הלכו לישון מישהי עם קול של נערה קראה לי מבחוץ ניסיתי להתעלם כי אולי אני הוזה לאחר מספר פעמים הבנתי שזו אינה הזיה החלטתי לצאת החוצה למרות אזהרותיהם של הורי כאשר יצאתי דמות לבנה עמדה מולי,דיברה אלי ואמרה צאו מכאן ואל תחזרו דברים רעים עלולים לקרות לאחר אזהרתה נעלמה כלא היתה ואני נשארתי עומדת בהלם בחשיכה .רצתי לביתי מהר ונעלתי את הדלת כדי להגן עלי מפני רוחות נוספות אך דבר זה לא הועיל הן חדרו מן הדלתות והקירות הציפו אותי בפחד נוראי ולא ידעתי לאן לברוח הייתי במלכוד.הורי ישנו ולא שמו לב למתרחש לאחר חצי שעה נעלמו כמו שבאו והשאירו הרס וחורבן.הורי התעוררו ולא האמינו למילה על איך הבית ככה נחרב מאותו יום ניסיתי לברר את מה שקרה ולמה הגיעו לביתי וגיליתי לבית זה הממוקם היכן שהיה פעם בית קברות עתיק כעת אני בצבא איני חוזרת לבית הורי כי אינם רצו לעבור משם אני מאמינה ברוחות ושדים ולעולם לא ישנה בלי שלושה ספרי תהילים מתחת לכרית .ודלתי צבועה בכחול
|
שדים ורוחות בקומה התחתונה
לפני שאני והמשפחה עברנו לדירה הנוכחית גרנו בדירת קוטג' - שתי קומות. החדר שלי היה בקצה המסדרון .בקומה השניה לילה אחד נשארתי לבד בבית והתקשתי להירדם, חשתי חסר מנוחה והתחלתי לקרוא ספר כלשהו, פתאום שמעתי רעש של מים מבעבעים מהקומה למטה, ירדתי במדרגות, נכנסתי למטבח וראיתי שהקומקום החשמלי פועל, ואני, שהייתי לבדי בבית, לא ,הפעלתי אותו. באותו לילה זו הייתה הפעם הראשונה, ולא האחרונה, שזה קרה ולא הבנתי מה קורה. עליתי חזרה למעלה המשכתי לקרוא, ואז שמעתי דפיקות כאלו, כמו שאדם חסר מנוחה או משועמם מתופף עם האצבעות על השולחן, כאילו דפיקות. ירדתי למטה בשנית, והדפיקות נשמעו מכיוון השולחן בפינת האוכל, התקרבתי אליו, שמעתי את הרעש מ"מ ממני, ולא .ראיתי כלום, שום דבר שיכול היה להשמיע את זה, השולחן זז מעט שבקושי שמתי לזה לב והדפיקות נשמעו כדקה והפסיקו
|
שמעתי רעשים מהסלון
שלום לך גוסט רציתי לספר לך על תופעה שעד היום אין לי הסבר,ואני חייה בפחד מתמיד בגלל התופעה הזאת.אני אלמנה כ-11 שנים .לפני כ-9 שנים פחות או יותר היה בני היחיד בן 15.וכמו כל בני הנוער היה מבלה כל ערב עד מאוחר יחסית אני נוהגת ללכת לישון בסביבות השעה 11 כל לילה.אני מתעוררת ב-5.30 כדי להספיק לטפל בבית וללכת לעבודה.בני שהיה חוזר מאוחר יותר,נהג לאכול בסלון להשאיר בלגן וללכת לישון כך זה נימשך מספר חודשים.כל פעם שאהיתי מעירה לו על כך,הוא היה אומר לי זה לא אני,מה את רוצה ממני.בגלל הפינוק שהוא היה מקבל ממני,תמיד התעלמתי וסלחתי עד שיום אחד הוא נסע לטיול שנתי עם כל הכיתה.היה לי קשה להירדם כל הזמן חשבתי אם הכל בסדר איתו,כמו כל אם שדואגת לבן יחיד באותו הלילה שמעתי רעשים מהסלון,אך לא יחסתי חשיבות לכך משום מה..למחרת בבוקר כאשר ניכנסי לסלון,כל הסלון היה בבלגן ממש כמו שמישהו אכל שם והשאיר את כל הבלגן,סכ"ום צלחת לחם פרוס,ממש מישהו היה.אני השארתי את הכל מסודר בלילה אין לי הסבר לזה,מאז אני חייה בפחד שיש רוח של מישהו שאוכל אצלי בלילה .עברתי דירה מאז,ובנתיים הכל בסדר,אך אני מרגישה שיש עוד מישהו איתנו בבית
|
כלבה בהיסטריה
,לפני מס' שנים, אני ואחותי שהיינו בנות-עשרה .ישבנו בסלון וצפינו בטלוויזיה .היה לילה חורפי ושקט ללא גשם או רעמים והויטרינות היו אטומות לחלוטין כלבת הפינצ'ר שלנו לפתע נעמדה ומיקדה את מבטה בנקודה מסוימת בקיר .והחלה לנבוח בהיסטריה .היה ברור לי ולאחותי שהכלבה רואה משהו שאני והיא לא יכולות לראות ,בהתחלה ניסינו לא לייחס חשיבות למעשיה של הכלבה וניסינו להרגיע אותה אך היא לא נתנה להתקרב אליה והמשיכה לנבוח כשהיא מבועתת ועוקבת בעיניה ,אחר נקודה ש"זזה" על הקיר. אני ואחותי הסתכלנו ובחנו את הקיר .ולא היה שם שום דבר! בסופו של דבר, הכלבה נרגעה והלכנו לישון ,יום למחרת, אחותי הגיעה הביתה בצהרים מהעבודה .נכנסה למטבח, הכלבה נכנסה יחד איתה ורצתה לשתות מקערת המים שלה ,לפתע, היא נסוגה אחורית וכשכל שערות גבה סומרות .היא התחילה לנבוח שוב בבעתה, כשהיא מתמקדת על נקודה מסוימת בקיר המטבח ,אחותי נבהלה מאוד ויצאה מהר מהמטבח ,משם היא הלכה לחדר השינה שלה ,וברגע שהיא נכנסה לחדר הדלת נטרקה בעוצמה רבה .למרות שהחלונות בחדר היו סגורים לחלוטין ולא היה שוב משב רוח מבחוץ ,אין לי הסבר לתופעה .אך נאמר לי כי לכלבים יש יכולת לראות רוחות או שדים .אז מי יודע, יכול להיות שזה מה שקרה
|
זוהי רוח שמוצצת דם מהיד...
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=35049&path=pic/)
היבט לחיים
דברים מתקשור עם נשמות
חיינו על האדמה הם הכרח, כוח הם שדה אמונים לחיים הנצחיים, אנו חיים כאן לשם בנית האופי שלנו במאמצים ובעמל,הסבל, המאבק, הכאב, הייסורים ההיגיון כולם באים עלינו כדי שנדע להעריך .את היפוכם. וכדי שנזקק את עצמנו בכל צעד שאנו צועדים אנו למדים שעור בחיים ומתקדמים אל הטוב החיים הקצרים על האדמה הם רק מבוא לחיים הנצחיים, אדם משלם וישלם עבור כל פעולותיו ומחשבותיו עושר חומרי, כוח, פרסומת וחיים ארוכים אינם מטרת החיים, אלה הם אשליות מטעות ומאכזבות, אנשים .משעבדים את עצמם להגיע למטרות אלה ולעיתים יותר מידי מאוחר הם מגלים שבזבזו את חייהם ,אושר אינו נבנה בזהב, בפרסום ובחיסול בני אדם אחרים, אושר אמיתי משיגים רק על ידי שכחה עצמית מתוך רצון לגרום אושר לזולת מבלי להתחשב בכפיית טובתו, אין אנו צריכים לחכות להזדמנויות מיוחדות שתינתנה לנו כדי לבצע מעשי גבורה והקרבה עצמית מפוארים. מקרים כאלה מזדמנים רק לעיתים רחוקות בעוד שבכל יום צצות הזדמנויות המאפשרות לנו להביע את הטוב ואת הנאצל שבנו, זה נעשה ע"י דיכוי הטינה והכעס, ע"י התאפקות וסבלנות כלפי בני מיננו ובמילים של עידוד, הערכה, ואהדה הנאמרים בזמן .הנכון עלינו לקבל את כל תהפוכות הגורל בלי תלונות על אלוהים או על אנשים אילו רק ידענו את תכליתם של .האסונות הבאים עלינו מיד ההשגחה העליונה, היינו מקבלים אותם בשלווה ,כל המעמסות המוטלות עלינו לעולם אינן למעלה מכוחותנו לשאתן, ניסיונות החיים הם בגבולות יכולתנו ולכן מוטב לנו לקבלם באומץ. במילא לא נמלט מהם, הם יוסיפו לעבור עלינו עד שמחשבותינו יטוהרו כדאי לנו לשכוח את סבל החיים ולזכור רק את הטוב והנעים, הסקת מסקנות נכונות מניסיונות החיים הוא .העושר האמיתי – החוכמה .עלינו ללמוד לסלוח מתוך הבנה, שמי שגרם לנו עוול עשה מה שעשה מהיותו שרוי באי ידיעת האמת-בחושך למעשה כבר קבל את עונשו כי הוא אשר ניזוק יותר בפגיעתו באחרים. העזרה לזולתנו בלב שלם היא האמצעי .הטוב ביותר לפיתוח רגש אהבתנו, זהו הדבר החשוב ביותר בחיים, כי הוא המטרה הסופית והנצחית .אם נשווה בדעתנו קצרים הם החיים על האדמה לעומת חיי הנצח, נווכח שרק הנצחי הוא בעל הערך האמיתי ההצלחה בחיים צריכה להיות מבוססת על טובת הכלל, בכל התנאים צריך לפתור את בעיות החיים לאור .האצילות והאהבה רק אז יהיו הפתרונות מועילים לנו ההתפתחות הרוחנית אינה קשורה במקצוע או במעמד חברתי מבחינה זו הפועל הפשוט שווה למנהיג ולאיש .המדע, עשה הרבה מהמעט שבידיך והמעט הזה יעשה עבורך גדולות ונצורות ,הנשמות המדריכות הבלתי נראות מלוות את האדם בדרכו ופועלות לפי חוקי אלוהים, אבוד עושר חומרי ,בריאות, ואפילו מוות, אינם מעוררים דאגה בלב היודע את האמת – המאמין. הם פרטים חסרי ערך בעיניו .לעומת העושר הרוחני שהוא צובר ושאיש לא יוכל לגזול ממנו אילו הראו לנו את התפקיד שכל אחד מאתנו תופס בהשפעה, לטובה או לרעה על אופיו של זולתנו היינו .נלחמים לתקון עצמנו, יש לקנא באותו אדם שחייו על האדמה מהווים מקור אושר לאחרים אדם כזה נוהג בחייו לפי עקרונות אהבת האדם, אפילו אם התנהגותו היא נגד הזרם החומרי העכור שבתוכו .הוא חי, זהו האדם המוצלח ביותר תקופתנו היא תקופת "תור הזהב" מבחינה רוחנית בזמננו יותר מאשר בכל הזמנים שעברו, יכול אדם לרכוש .אמונה באלוהים בצבא השמים ובאהבה – על ידי לימוד. כל אדם רשאי לחקור ולרכוש ידיעה ממקור ראשון ,מדריכנו הנעלמים ממלאים תפקידם יותר גדולים בחיינו מאשר נדמה לנו, הם הגורמים להשראות הגדולות ,באופן טלפתי הם שולחים לנו מחשבות ומצמיחים רעיונות במוחותינו, הרבה מהיצירות הספרותיות .המוסיקליות, וההמצאות הטכניות למינהן ראו אור הודות לשיתוף הפעולה מלמעלה פחד, גאווה, בורות, אדישות ושנאה הם אויבי הדעת, כשהמחזיקים ברסן השלון המדיני, הדתי והמדעי שקועים .ברגשות שליליים כאלה נוצר מחסום כבד בדרך אל לימוד האמת אלוהים היא אהבה והאהבה היא אלוהים אפילו הנשמה המפותחת והנעלה ביותר אינה יודעת את האלוהים ,ידיעה מוחלטת. אבל ידוע שהאהבה היא תכונתו העיקרית. האדם נברא בצלם אלוהים הוא חי על יסוד האהבה ונמשך אליה חוק האהבה פועל בכל שטחי הטבע אי אפשר לו לאדם החי על האדמה לדעת את כל מה שמתרחש בעולם הבא, ממש כשם .שתלמיד מחלקה נמוכה לא יבין כראוי את לימודי המחלקה העליונה, אפילו אם יסבירו לו אותם, אבל ישנם דברים שיבין .וכדאי לו לדעת הקשר בין אלוהים לאדם מתחזק ע"י תפילה, כל אדם מתפלל לאלוהים, חבל רק שהוא עושה זאת מבלי לדעת את אשר יעשה, מרבית זמננו מבוזבז בהתחרות להשגת כסף, באופן שלא נשאר פנאי לתפילה תמה ומכוונת, כל משאלותינו מתמלאות בתפילה בתנאי שהן לטובתנו הסופית, ערכה שלל תפילה הוא ממשי וחיוני לבריאותנו הרוחנית והגופנית. היא המזון הרוחני שלנו, תפילה היא שיחה בין אדם לאלוהים, או .בינו לבין הנשמה, כמו שיחה בין אדם לחברו .כאשר אדם מת הוא אינו תופס את המצב ברגע הראשון, הוא רואה את עצמו על יד גויתו, הדומה לו ואינו יכול להשתמש בה עוד, הוא שומע אנחות ויללות ובכי של קרוביו וחבריו המביטים אל גויתו הוא רוצה להסב את תשומת לבם אליו, להגיד להם שהוא רואה ושומע אותם, אבל בשום אופן אינו מצליח להשפיע עליהם, הוא מתחיל להבין שגורלו יתר המתים, גויתו תקבר ואנשים אלה יחשבו שהוא עצמו קבור ולא הכלי החיצוני שלו, אחר כל הוא חש בנוכחותן של נשמות אחרות ומכירן בתור קרובים ומכרים ותיקים שהלכו לעולמם, פגישה נלבבת נערכת ביניהם אחרי פרידה של שנים, הם מצטערים ביידעם שהאנשים .שהשאירו מאחוריהם מתאבלים עליהם ומאמינים שנפרדו לנצח, יעברו שנים עד שהאמת תיוודע גם להם ישנן נשמות המשתתפות בהלוויה של עצמן ברגשות מעורבים של שמחה וצער, הנשמה החדשה נלקחת .אל המנוחות – היא נמצאת במצב הדומה לתרדמה, כשהיא מתעוררת היא מוצאת את עצמה בעולם חדש מוקפת אהבה ויופי צבעים מזהירים ריחות בושם ומוסיקה, הנשמה אינה מצמיחה כנפיים כמו כן אין האופי שלה משתנה פתאום לטובה או לרעה, אופיה נמצא באותו מצב בו היה בעת הסתלקותה מגופה, מעתה והלאה היא עסוקה בלמוד נוסף, התפתחותה הרוחנית תלויה במאמציה האישיים, בהיותה פטורה ממעמסת גופה החומרי .היא מסוגלת לנוע במהירות המחשבה, המכשולים הגופניים הוסרו, אין מכאובים ואין מחסור כל נשמה ממשיכה להתבדר באותו סוג של שעשועים בו השתעשעה בחייה על האדמה, תינוק או ילד שנפטרים ממשיכים לגדול, גודלם וחינוכם מתנהלים בהדרכת נשמות "אומנות" ובסביבה נפלאה ביותר, אדם .בא בימים מוצא שרק גופו הפיזי היה זקן, ואילו גופו האמיתי – צעיר, רענן ויפה. גופו זורח זריחה מבהיקה חוזק וגודל הזריחה תלוי במידת התפתחותה של כל נשמה, כל איש מוצא את עצמו באופן אוטומטי בסביבה שלה הוא שייך על פי עצם הוויתו. האיש הרע, הרשע נמצא בחושך, בסביבת אנשים מסוגו בלבד, בסביבה זו המראות והקולות הם איומים והריחות מגעילים, ניתנת לו ההזדמנות להרגיש את הרשעות במלוא תוקפה כי אין שם אנשים תמימים שיוכל לנצלם, נשמת הרשע אינה רואה את נשמת הצדיק ולכן אין היא מסוגלת לפגוע בה לרעה, היא יכולה רק לשמוע את הדרכתה, נשמת הצדיק רואה ושומעת את נשמת הרשע, מעט הטוב הטבוע בכל רשע מתחיל להתפתח אז, אין קשיי שפה בעולם האמת, המחשבות עוברות מאיש לרעהו באופן טלפתי, התפתחות הרשע והתקדמותו לספירות של אור תליות ברצונו או בסירובו לקבל את ההדרכה הבלתי ,פוסקת מלמעלה, שנים רבות לעיתים אלפי שנים עוברות עד שנשמה מושחתת מגיעה אל האור ואל האושר לא רק נשמות של מתים עוזרות להציל את הנשמות הטועות אלא גם נשמות של אנשים חיים, הן משתחררות ,לעיתים מתוך גפותיהן, בשעת שנתם ומועסקות בעבודה אצילה זו, להתמקדות ממצב אחד למשנהו אין סוף האדם הוא יצור נצחי, ובתור שכזה התפתחותו היא בלתי פוסקת, ישנם אנשים שעוד בחייהם על האדמה הם מגיעים לדרגת התפתחות רוחנית גבוהה מאד, לעומתם אחרים שאחרי פטירתם הם מוצאים את עצמם .במצב יותר שפל ככל שהנשמה מתפתחת כן היא יודעת יותר את אלוהים, המוח אינו שכל, כי אם רק מכשיר של השכל, המוח אינו מקור הרעיונות של האדם, כמו שהעפרון הכותב אינו היוצר, הנשמה מפקחת על המוח על פעולותיו הנפשיות. צורת הנשמה כצורת הגוף שבתוכו היא שוכנת, אלא שהיא קרובה יותר אל השלמות, ככל שהיא מתעלה כן הולכת צורתה ומשתפרת ומתייפה, בעלי המום, חסרי האבירים והמכוערים הם תמיד בעלי נשמות .שלמות, כנשמותיהם של בעלי הגוף היפה והנורמלי כמו שפשע הוא לרצוח אדם, כן פשע הוא אבוד עצמי לדעת, רוב הסיבות לאבוד עצמי נובעות מאהבה עצמית מופרזת ומפחד, לעיתים סיבת האבוד העצמי היא הרצון להתאחד שוב עם היקרים שהלכו לעולמם, תוצאה של מעשה כזה היא הפוכה מהמקווה, כי הפרוד נעשה יותר רחב, המתאבד נפטר רק מגופו החומרי, מצפונו וזכרונו נשארים ומציקים לו מבלי שיוכל להימלט מהם, המחזה המתגלה לעיני המתאבד אחרי התאבדותו הוא מלא אימה, אחרי זמן מה הוא מוצא את עצמו במצב של חושך, כבתוך ערפל כבד מאד. הוא נודד בבדידות מוחלטת, מצב זה נמשך עד אותו יום בו היה צריך למות מיתה טבעית, לולא אבד את עצמו, בינתיים מצטברת בו שנאה לאדם ולאלוהים. משום כך הוא דוחה את הדרכת הנשמות הבאות לעזרתו וממשיך לחיות כפי .שהורגל, בחושך ובאי ידיעה במשך שנים רבות נוספות, עד שמתעורר בו רצון עצמי להתפתחות התנך מספר לנו את אותם הדברים אבל בתור אנשים המקבלים חינוך מדעי ומודרני וחיים בעולם הטכניקה .לא נאה לנו לקבל את התנך פשוטו כמשמעו, ולהשתמש בו כבספר מדריך עקרי בחיי יום יום
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=18712&path=pic/)
סיפור אמיתי ומדהים!!! |
|
אישה אחת בגיל העמידה הורדמה בתרדמה היפנוטית עמוקה, נאמר לה שהיא חיה .בתאיך מסוים בעבר 4.8.1924 והיא נתבקשה לספר את חייה באותו היום התיאור שלה היה ממשי, כאילו היא חייה באמת את אותו יום של העבר, אחרי זה נקבו בתאריך רחוק יותר בעשר שנים: 4.8.1914 ושוב תיארה האישה את פרטי החיים .באותו יום ואת מצב הרוח ששרר באנגליה ערב כניסתה למלחמת העולם הראשונה כך התקדמו אל העבר בצעדים של עשר שנים ובצעדים של שנה אחת, עד הגיעם אל :יום הוולדה, האישה תיארה את האמבטיה הראשונה שלה אחרי הוולדה באמרה "אני נמצאת במים", ואת קשיי הנשימה בהיותה חצי שעה לפני הלידה אמרה בבכי שהכל שחור מסביב ותארה רעש שונים, יתכן שקולות אלה נוצרו ע"י זרמי דם בתוך העורקים, לבסוף נולדה היא קראה "אני בחוץ" היא סיפרה בקול ילדותי היכן נמצאת אימה ושקרן האור מקשרת אותה עם אמה ולא עם אנשים אחרים שנכחו ,אותו זמן בחדר. היא עצמה נמצאת בעריסה על יד התנור, אחות רחמנייה מטפלת באמה .כן תארה מראה חדר המטות שבו נולדה, שם הרחוב ואת מספר הבית
אישה אחרת שהייתה תינוקת בלתי רצויה להוריה, מספרת את עברה, אחרי לידתה היא .איננה רואה שום קרן אור המקשרת בינה ובין אימה, היא אפילו אינה רואה את אימה במקום שבו נמצאת האם היא רואה ענן שחור, כל הזמן היא מיללת בידיעה שאין רוצים "בה, היא מתלוננת שהעולם קר וחשוך, כזהו סיפורם של כל האנשים שהיו "בלתי רצויים בהמשך החקירה בכוון אל העבר מספרת האישה על גדולה בתוך הרחם. היא מגלה את תאריך התעברותה אחר כך היא נשאלת "היכן את נמצאת עכשיו" ותשובתה ."אני למעלה בשמיים" כשנדרשה לספר ביתר דיוק ענתה שהיא נמצאת ב"גן ההמתנה" והוסיפה להסביר שכל הנשמות המוכנות לחזור אל האדמה ב"גלגול נשמה" מבלות שנתיים .בגן זה בצפייה עד הזמן שתוולדנה מחדש בגוף חומרי היא תארה את היופי ב"גן ההמתנה" ואת הצבעים שהנם יפים יותר מכל מה שראתה בחייה על האדמה, לשאלה מה עשתה באותו מקום ענתה "האחרים הלבנים והאחיות הכחולות משגיחים עלינו ותפקידם לשים לב שכל נשמה תכנס את הגוף המיועד לה" האחיות הכחולות .מטפלות בגלגול נשמה אל גוף של נקבה, והאחים הלבנים - אל גוף של זכר בחירת הגוף אינה לפי רצון הנשמה אלא תלוי בחייה בקודמים על האדמה ובחיי הביניים .שלה על פלנטות אחרות .חמש שנים לפני "גן ההמתנה" בלתה הנשמה של אישה זו את חייה על כוכב לכת ונוס עבודה, במובן המקובל אצלנו, אינה קיימת שם האור על וונוס הוא יציב ומבריק באופן יוצא מהכלל. כדור הארץ שלנו תואר כ"פלנטה חשוכה" אפילו ביום הבהיר ביותר בהשוואה לאור .שעל וונוס, הצמחים והעצים נראים כאילו היו עשויים מתכת גודלם וצורתם מושפעים ע"י תנועת הפלנטה. החיים הקדומים של הנשמה על האדמה נסתיימו .בשנת 98 לפי הספירה, היא הייתה בגוף של זכר - שבוי על ספינה רומאית .פתאום החלו פני האישה המהופנטת להחוויר ולהכחיל פני וגופה ביטאו צער רוחני ועינויי גוף היא התעוותה בכל גופה כאילו סבלה כאבים נוראים, התברר שהשבוי הזה נזרק למים כשהוא כבול באזיקים ונאכל חי על ידי קרוקודילים לפני כן הוא ישב בכלא. בית הכלא תואר ע"י המהופנטת וכן החיים ברומא, העתיקה, רוב עדותה התאימה למה שידוע לנו על אותה תקופה :מספרי ההיסטוריה, חלק היה הוספות משלימות וחלק אחר מתנגד לידיעות המקובלות למשל היא עמדה על דעתה שלפני שנת 120 לפני הספירה לא היו ברומא בתי מרחץ האנשים לא התרחצו במובן הרגיל, אלא רק משחו את גופם בשמן, דבר שנעשה במקומות ציבוריים מיוחדים .הנשים בצהרים והגברים בערב
|
|
![](http://www.tipo.co.il/tipo.asp?file_id=1516&path=pic/) |
|
והנא קצת על סיאנס:
סיאנס!!!
![](http://images.nana.co.il/upload/102004/IsraBlog/13909/lists/736559.gif)
הסיאנס זוהי דרך תקשורת עם הרוחות.
כאן נלמד אתכם לעשות סיאנס.
אז כל מה שצריכים לעשות זה:
1) לקחת בלוק ציור (או סתם בריסטול) וטוש שחור.
2) לקחת את הטוש השחור ולרשום ע"ג הלוח את כל אותיות הא"ב בצד (כמו מסגרת)
3) לסמן באמצע הלוח x.
4) לרשום מימין ל-x "כן" ומשמאלו "לא".
5) לרשום מעל ה-x את המספרים 0-9 .
6) לאסוף כמה אנשים כנים ובוגרים (שסה"כ תהיו 3-6 אנשים)
7)להדליק שני נרות
8) במקום בו מסומן ה-x יש לשים כוס זכוכית (ללא ידית)
9) כל אחד צריך לשים אצבע אחת על הכוס מבלי להפעיל לחץ על הכוס.
10) כעת יש לבחור מנחה, שהוא זה שידבר אל הרוח.
11) כולם צריכים להגיד את המשפט הבא ביחד: "אנו מזמנים רוח ידידותית המעוניינת לדבר עמנו מרצונה החופשי." (אפשר לרשום על דף נייר או לשנן את המשפט)
12) עכשיו המנחה צריך לומר: "האם יש רוח עמנו בחדר? אם כן הזיזי את הכוס למילה 'כן' שעל הלוח."
13) לאחר שהכוס זזה למילה "כן", המנחה צריך לשאול את הרוח אם היא מעוניינת לדבר מרצונה החופשי.
14) עכשיו שואלים שאלות!!! אך זכרו: צריך לומר למנחה לשאול את הרוח ולא לשאול בעצמכם!!!
15) מה צריך לעשות כדי להיפרד?
אז ככה, יש לומר לרוח בנימוס שרוצים להיפרד. אם היא אומרת שכן אז יש לשאול אם יש רוח בחדר ואם לאחר זמן מה היא לא עונה- סימן שהיא כבר עזבה.
הנא כמה עובדות על סיאנס:
*זה שהרוח עונה לכם תשובות טפשיות- זוהי תופעה שכיחה אז אל תתעצבנו
*חובה לעשות את טקס הפרידה
*בשום אופן אין לעזוב את הכוס בזמן הסיאנס
*הסיאנס עלול לקחת כמה שעות אז תדאגו שלא יפריעו לכם
*יש לדבר אל הרוח בנימוס ולהתייחס אליה כאל אורח מכובד
אז בהצלחה בסיאנס!!!
הנא תמונות של רוחות... מפחידדדד....
![](http://images.nana.co.il/upload/82004/IsraBlog/13909/lists/515063.gif)
עוד על היפנוזה...
ד"ר קנון ערך למעלה מאלף חקירות ע"י היפנוזה מכולן נתקבלו תוצאות שוות הוא היגע למסקנה שגלגול נשמה היא תופעה אמיתית, אפשר להתווכח על הנושא ולהוכיח את ההפך בעזרת משפטים הגיוניים מצד שני העובדות והמבחנים המדעיים .מדברים בעד עצמם ,ניתוח פסיכולוגי רגיל, שפסיכאטר עושב לאדם סובל, לא תמיד יגלה את שורש הרע מסבה ששורש זה יונק מחיים קודמים. אדם עלול לסבול בחייו הנוכחים בגלל שגיאותיו .בחיי העבר, בהתאמה לחוק הנצחי של סיבה ותוצאה
לדוגמא: סוחר כשרוני ומצליח אחד סבל כל חייו מפחד בזמן שימוש במעלית, הוא למד .פסיכולוגיה ופסיכופתולוגיה באופן רציני, ובכל זאת לא נעזר אף במעט פסיכואנליזה לא גלתה את מקור הפחד, ההיפנוזה גילתה, היפנוזה דומה לשינה רגילה ההבדל ביניהן הוא שהמהפנט מחזיק בידיו את הפקוח על תת הכרתו של הנרדם ושולט בה. במצב היפנוטי אפשר לעקוב אחרי כל הזיכרונות מהעבר של המהופנט היות ותת ההכרה זוכרת הכל, היא מהווה מעין ארכיון של פרטים שנקלטו ע"י חמשת החושים בזמן של הכרה מלאה. אין אדם שם לבו אליהם, מפני שאינם מעניינים אותו ולכן הם "נשכחים". המהפנט פונה אל המהופנט ומבקשו שיספר את עברו וזה מספר: הוא מספר פרטים שאינם ידועים אפילו לו עצמו, כי "שכח" אותם, הוא מספר על חיו בהווה על ימי נערותו וימי ילדותו. לבסוף הוא מגיע אל זמן לידתו, הוא יודע לספר פרטים על מראה .החדר בו הוא נולד, על האנשים, הרהיטים ומזג האוויר באותה שעה המהפנט מוסיף לשאול על עבר נוסף והמהפנט אומר מתוך מבוכה שנה הוא יוצא מתוך גופו הוא נמצא מחוץ לגופו ובכל זאת הוא ממשיך לראות את הכל, ועוד יותר מזה הוא רואה את כל מה שירצה לרואות ונמצא בכל מקום שיחפוץ נשמתו היא המספרת אז על חייה בספירות של חיים בעולם האחר, על "מותה" ועל חייה הקדומים בגוף גשמי. .בחקירה היפנוטית גילה אותו סוחר, שכמה מאות שנים לפני כן הוא היה גנרל סיני במקרה תאונה הוא נפל מגובה רב ונהרג. נשמתו הנפגעת השפיעה על עצביו וזהו מה .(שגרם למחלת הפחד מפני נסיעה במעלית. (הריפוי בחלקו נעשה אף הוא בעזרת היפנוזה
דוגמא נוספת: אישה שהיה לה פחד נורא ממים בהרדמה היפנוטית היא גלתה שבהיותה .עבד ברומא העתיקה היא הוטבעה ע"י שרשרות ואבנים שנקשרו לגופה
עוד מקרה: אדם סבל מפחד מאסון העלול לקרות בגישוש היפנוטי לא נמצא הסיבה לפחד זה בחייו הנוכחים ולכן נמשכו בגישוש לחיים שלפני הלידה, הם חיי הנשמה ואחר כך לחיים .הקודמים על פני האדמה, באותם חיים היה האיש עבד מצרי של שליט רומאי הרומאי נהג לאיים עליו תמיד בעונשים אכזריים. הגישוש נימשך הלאה אל העבר, האיש ."סקר" כמה "חיי עבר" שלו אבל באותם חיים לא נמצאה סיבה כל שהיא לפחד הנזכר
|