במערב הפרוע טרחו הבוקרים והשריפים לרכך את נרתיקי העור של האקדחים שלהם בעזרת שומן מיוחד, כדי שהשליפה מהם תהיה חלקה ומהירה יותר. בילי הנער וחבריו השולפים היו מתהפכים בקברם לו ידע, שרוב האקדחים נישאים כיום בנרתיקים העשויים מחומרים פלסטיים ייחודיים, המחליפים גם מתכות.
מדובר בחומרים מרוכבים: חומרים שהם שילוב של חומרים אחרים, כשתכונות החומר הסופי משופרות בהרבה בהשוואה לתכונות של כל אחד מחומרי המקור. אלה חומרים קלים וחזקים מאוד, מה שהופך אותם לתחליפי המתכת האידיאליים. ישראל היתה חלוצה בתחום השימוש בחומרים קלים כתחליפי מתכת. מכונית הסוסיתא הישראלית הידועה לשימצה, שגופה נבנה מפיברגלס ויוצרה בשנות ה-60, היא דוגמה מאכזבת, אבל היום – חלקים גדולים מהמכוניות החדישות ביותר מיוצרים מחומרים מרוכבים, תחליפי מתכת.
עוד בנושא מדעי החומר |
|
מדענים יצרו תרכובות חדשות של גזים אצילים / ynet |
|
בהתבסס על מחקר של מדען ישראלי מהאוניברסיטה העברית יצרו חוקרים בעולם תרכובות הכוללות גזים אצילים - שאינם משתתפים בדרך כלל בתגובות עם חומרים אחרים. בין יתר היישומים האפשריים: חומרי הרדמה יעילים יותר ודלקים לא-מזהמים |
לכתבה המלאה |
| | |
גם מטוסי הנוסעים החדישים מאבדים יותר ויותר חלקי מתכת לטובת החומרים הללו, שהם חזקים כפלדה. מטוסי הנוסעים החדישים, כמו הבואינג 787 והאיירבאס 350, עשויים גם הם ברובם מחומרים מרוכבים, וישראל תופסת מקום חשוב יותר ויותר בייצורם. התעשיה האווירית של ישראל החלה לייצר חומרים מרוכבים לאב הטיפוס של מטוס הקרב לביא, שפרוייקט הבניה שלו חוסל בשנות ה-80 המאוחרות. מאז עשתה החברה קפיצת דרך גדולה – מה שמעמיד אותה כיום בשורה הראשונה של יצרניות חלקי מטוסים מחומרים מרוכבים. רק לפני מספר ימים זכתה חטיבת כלי טיס אזרחיים של החברה בחוזה בהיקף של כ-500 מיליון דולר לייצור חלקים למטוס הנוסעים החדיש בואינג 787.
אין שליפה לא רצויה
מדובר במהפיכה שקטה אבל בהחלט במהפיכה. היתרון של החומרים האלה ענק: מעבר לחוזק – הם לא סובלים מבעיית הקורוזיה שפוגעת קשות במטוסים, שהם בעלי אורך-חיים גדול. במטוסי נוסעים, למשל, נוצרת קורוזיה מתחת לתאי השרותים והמטבחים, שדורשת בדיקות תקופתיות ותיקונים יקרים מאוד. מעטים יודעים שלחומרים המרוכבים אפשר למצוא גם שימושים אחרים.
באחרונה החלה ישראל לייצא לעולם גם נרתיקי אקדחים העשויים על טהרת החומרים הללו. העיקרון זהה – חומר חזק, קל מאוד, השומר על צורתו בכל מצב ואינו דורש טיפול.
שתי חברות ישראליות שולטות כמעט בלעדית בשוק הבינלאומי של הנרתיקים הללו: "פרונטליין" מראשון-לציון ו"פובוס" מכפר הס. שתי אלה הפכו לשמות המוכרים ביותר בין כוחות הביטחון וחובבי הנשק בעולם כולו. לא מכבר נכנסתי לחנות נשק גדולה בגרמניה. על הדלפק היה מונח קטלוג של חברת "פרנקוניה", מפיצת הנשק הגדולה במדינה. דפדוף קצר לפרק אביזרי הנשיאה לאקדחים גילה 4 עמודי מודעות. שלושה מהם של חברת "פרונטליין". קצת מצחיק, בהתחשב בכך שמדובר במפעל קטן, הממוקם מעל לשוק של ראשון-לציון.
המפעל, שנוסד ב-79 על-ידי שמואל שחר (על בסיס חברת "המצייד", שעסקה בייצור ציוד קמפינג ונרתיקי נשק), מעסיק כיום כ-15 עובדים, ומייצר מגוון ענק של מוצרים – רובם מוצרי עור. נרתיק אקדח נדרש "לשבת" היטב במקומו ולמנוע את נפילת האקדח גם בעת ריצה.
הנרתיקים של "פרונטליין" נוצקים בדיוק לפי דגמי האקדחים היוצאים לשוק, ולכן "יושבים" בתוכם בצורה מדויקת ובטוחה. החברה פיתחה גם דגמים מיוחדים של נרתיקים, המונעים שליפה של הנשק בידי גורם עויין, שאינו בעל הנשק. "בגלל שאנחנו קטנים, אנחנו מגיבים מיד", אומר שמואל שחר. הטכנולוגיה המיוחדת מאפשרת ל"פרונטליין" לפתח אביזרי נשיאה ייחודיים וחזקים גם לאביזרים יקרים אחרים, הדורשים חוזק מיוחד, ועם זאת קלות וגמישות.
גימור מושלם
אם "פרונטליין" מככבת בשוק האמריקני, "פובוס", הממוקמת בכפר הס, מצליחה מאוד בארה"ב. הבעלים, חנן הר-שן, תפר את נרתיק האקדח הראשון מעור בשנת 1976.
נרתיקים שנוצקים לפי דגמי האקדחים |
הנרתיק הזה תלוי בתוך מסגרת זכוכית על קיר משרדו, ונראה כמו מימצא ארכיאולוגי בהשוואה לציוד המיוצר באולם הסמוך. לפני כשש שנים החליט הר-שן להתחיל לייצר אביזרי נשיאה לנשק מחומרים פולימריים. "פובוס" פיתחה דגמים ייחודיים, ומוכרת אותם ללקוחות כמו יחידות משטרה ולשוק האזרחי הענק המשגשג בארה"ב.
החברה – שמעסיקה 7 עובדים בסך הכל – מוכרת במיליונים. החומר הפולימרי מוזרק לתוך תבניות, והתוצאה: מוצרים עם גימור מושלם. ההשקעה בתבניות שבהן יוצקים את הנרתיקים המותאמים לכל דגם של אקדח – עצומה. מחירה של תבנית כזו הוא יותר מ-20 אלף דולר. החומרים המרוכבים חזקים כל כך, שהמפעל נותן על הנרתיקים אחריות לכל החיים: "אם זה נקרע או מתפרק אנחנו מחליפים מייד בחדש, ללא שאלות", אומר הר-שן. להדגמה הוא זורק נרתיק כזה על הארץ ודורך עליו. הנרתיק נמעך וחוזר לצורתו המקורית.